- Je mi deset. Žila jsem v Mariupolu.
- Je mi šest. Bydlel jsem v Černigově.
- Mám tři roky. Bydlela jsem v Hostomelu.
- Je mi čtrnáct. A žil jsem v Kyjevě.
- Přežil jsem a teď žiju v Lublinu.
- A já jsem se zázračně ocitla ve Lvově.
- V Berlíně jsme dostali ubytování.
- Pořád spím v Ternopilské škole.
- Můj hrob se nachází v Irpini,
- A já zůstal pod Makarovem.
- Já jsem teď ze Sumu Anděl tichý,
- Nemám teď ruce, zemřel jsem malém.
- Nikdy neuvidím tátu a mámu.
- A já se ztratila ve vlaku.
- Předevčírem mojí školu zničili.
- Já spím v zimním oblečení...
- A já se narodila v metru!
- Naživu jsem díky vojáku!..
- Oknem do domu raketa letěla,
Ale máma mě svým tělem přikryla...
***
Mluví jednohlasně
Do světa, do zbraní, do nebe,
"Šli jsme s manželkou do banky pro hypotéku. A pak zaměstnanec uvedl, že hypotéka na mé jméno již existuje"
"Nechci už vidět svou matku ve svém domě, ale ona to nedokáže pochopit”
Jak vypadají rodiče a sestra nejkrásnějšího tureckého herce Buraka Özçivita
Jak vypadá manželka nejkrásnějšího araba světa
Byli přemoženi smutkem
A dívají se, nepříteli, na tebe.
Autorka: Světlana Fialová
PSALI JSME: "TI, KTEŘÍ BOJUJÍ ZA CUKR, NIKDY NEPOCHOPÍ TY, KTEŘÍ BOJUJÍ ZA SVOBODU"
PŘIPOMÍNÁME: SPISOVATELKA Z NĚMECKA: NECHCI BÝT SOUČÁSTÍ RUSKÉ AGRESE PROTI UKRAJINĚ