Vitek má děti z prvního manželství, dvě dcery, které chtějí, aby byl otec vedle nich a aby se mu dařilo. Ale návštěva starého muže byla těžší, děti mají spoustu práce. A tak mu dcera nabídla, ať se s první ženou zase sejde.
"Před 25 lety jsem se rozvedl s první manželkou a tento rozvod byl nejlepší událostí mého života. Mám dvě dospělé dcery, mám je moc rád a udržuji si s nimi přátelské vztahy. S exmanželkou mám normální vztah, ale mě podvedla. Když jsem byl mladý, nemohl jsem odpustit nevěru a požádal jsem o rozvod. Ale teď je mi to jedno. Jsme v kontaktu, protože máme společné děti.
Po rozvodu jsem potkal svou lásku a žil jsem s ní celé ty roky šťastně jako ve snu. Bohužel, Marta před třemi lety zemřela a celou dobu bez ní jsem nešťastný. Pro mě byl překvapivý rychlý odchod ze života milované ženy. Byla mi věrnou přítelkyní a starostlivou manželkou. Mám velký byt a nějaké úspory, ale je to nesmysl, když nemám s kým sdílet zbytek života.
Jsem dobrý otec, jsem v kontaktu s dcerami a ve všem jim pomáhám. Jedna dcera už má manžela a druhé pomáhám platit vysokou školu. Jsem rád, že se nám podařilo zůstat blízko, protože teď jsem velmi osamělý a děti jsou jediná věc, která mě těší.
Moje dcery mě pořád prosí, abych se vrátil k jejich matce. Jsou tak naivní, že nevědí, že po nevěře pro tebe člověk přestane existovat. S tímhle člověkem už nikdy neuděláš radost. Návrat k bývalé by byl zradou mé lásky k Martě. I když v poslední době stále častěji uvažuji o opětovném spojení s první manželkou."
Dřív jsme psali:
Dcera požaduje, abych její rodině dala peníze na dovolenou u moře
Přestala jsem komunikovat s vlastní dcerou. Mluvím s ní a slyším hlas její tchyně, protože dcera začala mluvit jejími slovy. To mě nepřekvapuje, pozice maminky jejího manžela pro mladé je více než pohodlná.
Ti pro sebe nežijí. Celý život žili pro syna a nyní žijí pro jeho rodinu. A já mám k tomu, co se děje, úplně jiný postoj. Vychovávala jsem dceru sama, bez manžela. Maminka mi občas pomáhala, ale vždy zdůrazňovala, že je to právě její dobrovolná pomoc, ne povinnost, takže to může každou chvíli skončit a já to nemusím brát jako samozřejmost.
"Jakub si líp vybrat nemohl”: Sara Sandeva se pochlubila společnou dovolenou s Jakubem Prachařem
"Jako plyšová hračka": nejmenší pudl na světě
24letá dívka chodí v plenkách a nasává dudlík: proč ona a její přátelé představují jako děti
"Tělo se zbláznilo, mléčné žlázy začaly rychle růst": Slečna s největšími prsy na světě se dostala do Guinessovy knihy rekordů
Nejdřív jsem byla uražená a pak jsem zjistila, že máma má pravdu. Vychovala mě, dala mi vzdělání a start do života, ale nemusí mě tahat celý život na svých ramenách. Pochopila jsem to a přijala. Tato pozice mi byla blízká, takže když dcera dospěla, řekla jsem jí to samé.
Jsem připravena pomáhat, podporovat a tak dále, ale musí vzít v úvahu, že i já mám své plány, zájmy a přání, s tím je třeba počítat. V našem vztahu s dcerou bylo všechno skvělé, než se vdala. Přesněji řečeno, i první rok po svatbě byl stále v pořádku. A pak začaly problémy.
Postoj rodičů švagra je zcela opačný než ten můj. Žijí výhradně pro děti a vnoučata. Všechno nejlepší dělají pro děti, každou korunu dávají dětem. Děti už jsou dospělé, samy o sobě by měly přemýšlet, a ne čekat, až jím pomohou rodiče. Ti se domnívali, že veškerá pomoc dětem byla na pokraji sebeobětování. A demonstrativní sebeobětování tak, aby všichni viděli a věděli, do čeho jdou kvůli dětem.
Přišlo mi to divné, ale nelezla jsem do toho, ať si žijí, jak chtějí. Ale na začátku jsem si nevšimla jejich vliv na mou vlastní dceru. Podívala se na "výkony" tchýně a začala po mně požadovat totéž. I když jsem dobře věděla, že máme trochu jiný formát vztahu.
V zimě tchyně ležela v nemocnici a dcera se švagrem někam odjeli na návštěvu. S vnučkou měl být tchán, ale vytáhli ho do práce. Mladí mě oslovili. Nevadí mi sedět s vnučkou, ale udělali to velmi pozdě. Už jsem měla s kamarádkou lístky na koncert. Nechtěla jsem to zrušit, o čemž jsem řekla i dceří.
Hodně se na mě zlobila a tvrdila, že kdyby tchyně nebyla nemocná, vzdala by se všeho, aby byla s vnučkou vícekrát, a já jsem sobecká. Samozřejmě, kdyby byla situace na hraně, závisel by na tom život a zdraví, tak bych to zrušila. A tak proč bych měla rušit své plány?
Nedávno se dcera dozvěděla, že se chystám k moři. Peníze jsem odkládala celý rok, už jsem si zarezervovala letenky, hotel, za týden letím. Ale dcera za mě nebyla šťastná a naopak, začala na mě řvát. „Jak můžeš jet k moří, když tvoje dcera a vnučka jsou denně v městském horku?“ ptala se dcera.
Pak už šlo jen o to, že víc potřebují výlet k moři, já jim mám dat své peníze, protože to by bylo správnější a její tchyně by to také udělala. Nemyslím, že bych měla dávat peníze a obětovat svou dovolenou. To jsou moje peníze, které jsem vydělala. Ať se dcera s manželem více pracují, aby něčeho dosáhli, jinak jsou zvyklí, že jím pomohou rodiče.